U petak je bila treća nedelja od kako se ispostavilo da se i u Srbiji pojavio virus korona. Od tada se promenilo sve. Mnogima samo svakodnevna rutina, ali je mnogo više onih kojima je dovedeno u pitanje finansijska i ekonomska egzistencija kao i onih koji su trenutnoj situaciji upućeni na tuđu pomoć, često stranih osoba. O tim aspektima epidemije i dosadašnjim rezultatima nastojanja da se pomogne najugroženijima, razgovarali smo sa predsednikom Saveza vojvođanskih Mađara Ištvanom Pastorom.
![Ištvan Pastor (Foto: Andraš Otoš) Ištvan Pastor (Foto: Andraš Otoš)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/70729/image-thumb__70729__msz-article-nocrop-own/cms-image-000173342.jpg)
Ištvan Pastor (Foto: Andraš Otoš)
Kakva su iskustva SVM-a u pružanju pomoći?
– Po mojoj oceni će i u predstojećim nedeljama ili mesecima biti potrebna pomoć koja se sada pruža. Uostalom, mi smo od vojvođanskih Mađara birača dobili mandat za to. Oni su nas ovlastili i zadužili svojim glasovima da postupimo u problematičnim situacijama i da im pomognemo. S tog aspekta se ne dešava ništa novo. Mi smo ozbiljno shvatili dobijeni mandat i oslanjajući se na svoje iskustvo i već izgrađenu infrastrukturu, pokušali smo - poštujući zakonske mogućnosti- da postupimo sa namerom da građani kojima je pomoć potrebna što lakše reše raznovrsne probleme u uslovima vanrednog stanja. SVM to ne radi da bi ostvario političke poene. Ovaj proces nema nikakve veze sa predizbornom kampanjom za koji se i ne zna kada će biti, uostalom to u ovom trenutku nije ni bitno - rekao je Ištvan Pastor.
U pozadini se radi o ozbiljnosti – nastavio je predsednik SVM-a – kako smo dosledno postupali i u proteklim godinama. Iako trenutno želim da izbegnem politiziranje, primetio bih da sadašnja situacija iznova otkriva ko je ko, koliko je pripremljen i za šta je sposoban. Izlazi na videlo i to da građani Vojvodine tačno znaju od koga i šta mogu očekivati, kao i to da oni koji s vremena na vreme formulišu teške rečenice, u ovakvim i sličnim situacijama jednostavno nestanu. Ne zna se da li postoje, ne zauzimaju stav ni u kakvoj formi. Ali, zato ne propuštaju priliku da ocrne SVM, na primer zbog materijala zaštitnih maski. U vezi s tim bih rekao da smo uzeli u obzir preporuke Mađarske lekarske komore i pokušali da prevaziđemo jednu nemoguću situaciju i pomognemo onima kojima su zaštitne maske bile potrebne. Akcijama pružanje pomoći, ostvareni su rezultati, kako smo se i nadali da će biti ostvareni. Saradnjom lekara na sajtu SVM smo pokrenuli informativnu kampanju, a učešćem 600 aktivista na terenu pomoć ljudima u nabavci. Pojedini aktivisti su članovi stranke, pojedini nisu. Prema podacima od četvrtka uveče više od 650 osoba je koristilo usluge terenskih aktivista. Među onima kojima je pružena pomoć pojedini su članovi stranke, pojedini nisu
Ponuđena je pomoć i starim ljudima koji sada nisu u mogućnosti da sami podignu svoju penziju i nemaju način da to reše. Šta biste mogli da kažete o toj ponuđenoj vrsti pomoći?
– To je takođe posledica promenjenih ustaljenih životnih uslova penzionera. Važeća pravila ponašanja nisu u skladu sa dosadašnjim načinom podizanja penzija i republička vlada je u vezi s tim donela odluke. Prvenstveno smo preuzeli na sebe da informišemo građane, ali u slučaju da neko zatraži i u tome ćemo pružiti pomoć. Možda na ovom mestu valja ponoviti da penzioneri imaju dve mogućnosti da podignu penziju. Jedna je da nekome, u koga imaju poverenje daju jednokratno pismeno ovlašćenje uz priloženu ličnu kartu, i tako ovlašćena osoba u ime penzionera može da podigne penziju. Ponavljam reč je o jednokratnom ovlašćenju. Za podizanje naredne penzije potrebno je novo ovlašćenje. Druga je mogućnost da se penzioner javi banci, ili drugoj finansijskoj ustanovi gde podiže penziju i zatraži da mu se penzija dostavi na kućnu adresu.Savetujem im da se obrate za pomoć nekom mlađem iz svog okruženja koji se snalazi u tim stvarima
Kakvi su vam utisci na osnovu izveštaja tereneskih aktivista? Koliko teško podnose stari ljudi situaciju u kojoj ne mogu da napuste svoju kuću, kao i svi ostali koji su u nekoj formi u takvoj situaciji?
– Razgovaram s mnogima koji sada pomažu starim ili drugim ljudima. Čitam i bezbroj poruka, reagovanja kojih sam dobio u proteklim nedeljama, danima. S jedne strane ljudi shvataju ozbiljnost i složenost situacije i kako vreme prolazi njihov pristup uslovima je sve ozbiljniji. U početku nisu shvatili koliko je situacija teška, ali je to negde i ljudski, jer moraju da se suoče sa nevidljivom, neopipljivom opasnošću bez ukusa i mirisa i s tog aspekta je opasnost imaginarna. Trebalo je duže vreme da do ljude stignu odgovarajuće informacije. Po mom iskustvu svako nastoji da reši svoj problem odnosno da pronađe pomoć za njegovo rešavanje. Problemi i poteškoće penzionera, samaca i bolesnih osoba su isto tako specifične, kao što su na primer specifični problemi zaposlenih koji su radili u Mađarskoj i svakodnevno su prelazili državnu granicu, a sad nemaju tu mogučnost. Opet s drugim problemima moraju da se izbore oni zaposleni u Srbiji koji su svoj posao vezali za turizam ili delatnosti sličnim uslužnim delatnostima jer je te grane situacija skoro istog trenutka poslala na patos. Porodice s malom decom stavljene pred drugačije izazove, dok preduzetnici posmatraju današnju situaciju sa drugačijeg aspekta. Pretpostavlja se da njih brine sudbina preduzetništva i svojih zaposlenih. U vazduhu lebdi bezbroj aspekata, pitanja i osećanja. Moje iskustvo je da mnogi očekuju rešenje, ili reči podstreka od SVM-a. Ne možemo svaki problem da rešimo, ali nastojimo da pomognemo. Iako se ne odvija pred očima javnosti, u vezi s tim treba znati da smo u kontiuniranom kontaktu sa predsednikom republike, premijerom, ministrima, Pokrajinskom vladom i njenim sekretarijatima, kriznim štabovima i lokalnim samoupravama. Dijalogom u tom prostoru nastojimo da rešimo problem. Nije to jednostavno. Sasvim je sigurno i to da ćemo posle epidemije morati da se suočimo sa potpuno novom životnom situacijom u odnosu na ono što smo navikli.
Državni vrh je obećao paket ekonomskih mera u cilju ublažavanja posledice epidemije. Po vašoj oceni kakav treba da bude paket da bi pomogao u podizanju učesnika ekonomskog života?
– Sasvim sam siguran u to da će biti ekonomski paket mera. Siguran sam i u to, da će uskoro biti objavavljen i drugi elemenat tog paketa. Govorim o drugom element, jer prvi elemenat koji se odnosi na moratorijum plaćanja, Narodna banka Srbije je već primenila. Vlast treba da preduzme korake u cilju održavana preduzetnika i egzistencije njihovih zaposlenih. Vlast treba da pomogne u tome da kad prođe kriza mogu lečiti njene posledice. Svedoci smo kakve korake je preduzela mađarska vlada u cilju očuvanja privrede. Prema mojoj oceni takvi koraci su očekivani i u Srbiji. Naravno, činjenica je da su realiteti ekonomske politike dve države sasvim drugačiji i zbog toga se i prostori za kretanje u tom smislu razlikuju. Drugačiji je i sistem sredstava ne u kvalitetu, nego u veličini i delotvornosti. Znamo da je Evropski parlament doneo odluku o sastavljanju paketa, od čega udeo koji pripada Mađarskoj iznosi oko dve hiljade milijardi forinti. Ta suma u odnosu na Srbiju, generiše sasvim drugačiji prostor za kretanje. Ipak, verujem da će u Srbiji biti iskoriščena budžetska sredstva akumilirana u proteklim godinama s ciljem da se posledice krize svode na što manju moguću meru. Mi imamo dvostruku mogućnost za kretanje: možemo da koristimo mogućnosti u Srbiji, ali nadam se da će biti i izvori iz Mađarske koji će se pojaviti u vidu dodatne mogućnost za našu zajednicu.
Kako ocenjujete korake koji su preduzeti nakon što je identifikovana prva osoba zaražena sa virusom korona u Srbiji?
– Uzimajući u obzir praksu u evropskim državama, prema mojoj oceni Srbija je napravila odlučne i dinamične korake. Vreme dokazuje da su morali biti preduzeti. Ukoliko bi postupili drugačije, broj obolelih bi pretpostavljam bio mnogo veći, iako je i ovako zastrašujuća njihova dinamika porasta. Smatram da su i koraci za naredni period odlučni i delotvorni. Snaga vlasti za mobilisanje je snažna, a pored toga ne treba da zaboravimo ni na spremnost da se ljudima pomogne. Sad ne pričam samo o onima koji su se prijavili samoinicijativno da pomognu, nego i o sloju preduzetnika čije su ponude zadivljujuća. U svemu tome je najlepše što to čine oni, koji s aspekta političkog delovanja podržavaju političko grupisanje koji se razlikuje, ali sad pomažu vlastima. Ne zaboravimo ni na naš zdravstveni sistem koji se i u pogledu znanja i organizacije pripremio za borbu protiv virusa, štaviše nije u manjoj meri pripremljen nego zadravstveni sistemi država koje su mnogo razvijenije od Srbije.
U vezi virusom korona u prvi plan su izbile strašne posledice, i treba da je tako, ali se zapažaju i neke reakcije ljudi i ponašanja koji nameću zaključak da je u eri društvenog otuđenja, kako je nazvan 21. vek, paralelno počeo i proces koji daje neku nadu…
– Možda i nećemo da platimo previše visoku cenu za neka saznanja. Uveren sam da kada epidemija bude iza nas, suočićemo se sa svetom sasvim drugačijim od sveta pre epidemije. Trebalo bi da se nadamo i tome da ćemo srećno izaći iz ove stituacije ali i u tome da će nam u pogledu društvene i samokorekcije doneti nešto novo. Možda ćemo moći da se vratimo na polje “normale.” Možda ovu situaciju možemo da shvatimo kao opomenu od prirode ili dragog Boga.