Ételek és életek, amelyek közel állnak a szívünkhöz. A mindennapi életünk ízeihez, receptjeihez, illa(na)taihoz tartozik egy-egy (sors)történet. Ebben a rovatban a magaméit írom le, remélve, hogy ezekben a sztorikban az Olvasó is megtalálja majd (a) magá(é)t. Recept is lesz, lehet utánunk csinálni – sütni, főzni, enni: lenni.
Ünnepek után (nem csak étel tekintetében) a maradékról érdemes beszélni. A lelki és a testi táplálék fennmaradó hányadáról. Szemezgetni belőle, újrahasznosítani azt, magunkban és a környezetünk számára.
Lélekben megéljük a feltámadást, amely a húsvét lény(eg)e. Mondhatni, sava-borsa.
Az idén ebben a megújulási időszakban köszöntött ránk április 11., a magyar költészet nagy napja.
Azon túl, hogy ez alkalomból részt vehettem nagyon színvonalas beszélgetéseken – ezeken szó esett a költészet velejéről, amely akár maga az (élet)szerelem is lehet, személyesen engem a versünnepnap szellemében éppen egy prózarészlet ragadott meg, a Nobel-díjas Olga Tokarczukot olvasva. A lengyel írónő Nappali ház, éjjeli ház című könyvében nagyon mély és pontos megfogalmazást találni a szavak jelentéséről, jelentőségéről és egy idézeten belül annyi minden másról is…: „...a szavak és a tárgyak szimbiotikus teret alkotnak, mint a gombák és a nyírfák. A szavak táptalajai a tárgyak: csak akkor kapnak értelmet, érnek meg rá, hogy kimondjuk őket, ha a tájban nőnek. Csak akkor lehet játszani velük, mint egy érett almával, szagolgatni, ízlelgetni őket, megnyalogatni a felszínüket, majd egy reccsenéssel feltörni, és megvizsgálni szemérmes, lédús belsejüket. Az ilyen szavak sohasem halnak meg, mert képesek más jelentéseiket is működésbe hozni, növekedésnek indulni a világ felé (…) Az emberekkel is nyilván így áll a dolog, hisz nem tudnak a helytől elszakítva élni. Az emberek tehát szavak. Csak akkor lesznek valóságosak (...) Ha megtalálod a helyed – halhatatlan leszel.”
Milyen megnyugtató és felszabadító (élet-) költészet definíció ez, meg élet-recept is.
„Maradtam, aki maradt…” (Sajátfalu) és a kisebbségi-, meg a szórványlétben ez már csak így dukál, minden helyzetből, minden rendelkezésre álló „hozzávalóból” kihozni a legjobbat, a velejét, az értéket, az esszenciáját…
Akkor is, ha a műfaj egy kicsit könnyedebb… Jöjjön is egy a legutóbbi Nők Lapjából való recept:
![](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/9789/image-thumb__9789__msz-article-nocrop/cms-image-000300962.jpg)
Sonkás-újhagymás sárgatúró
Hozzávalók: 1 l tej, 10 tojás, só, frissen őrölt bors, 10 dkg szeletelt (gép)sonka, 2-3 szál újhagyma.
Elkészítése: A tejet felforraljuk, a tojásokat villával lazán felverjük úgy, hogy éppen csak a sárgáják fakadjanak ki, majd a tejbe öntjük. Közepes lángon, folyamatos kevergetés mellett 6–10 perc alatt sűrű, túrószerű állagot kapunk. Sózzuk, borsozzuk, majd hozzákeverjük az 1 cm-es kockákra aprított sonkát és a fél cm-re vágott újhagymát. Egy nagyobb tésztaszűrőt kibélelünk tiszta konyharuhával, beleborítjuk a masszát. Hagyjuk 10 percig állni, majd a konyharuha végeit összefogva elkezdjük csavarni, hogy kicsepegjen belőle a felesleges folyadék. Legyen jó szoros a konyharuha! Visszatesszük a szűrőtálba, hűtőbe téve pihentetjük 4-5 órán át (azért kell a szűrő, mert még kicsit csepegni fog). Felszeletelve tálaljuk.
Vége a böjtnek, ezért merek már/még egy „súlyos”, pazar desszertet is választani a mostani eszmefuttatás végére:
![](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/9790/image-thumb__9790__msz-article-nocrop/cms-image-000300963.jpg)
Csokoládés torta
Hozzávalók a tésztához: 25 dkg puha vaj + a formához, 25 dkg cukor, 1 csipetnyi só, 4 tojás, 40 dkg finomliszt + a formához, 2 tk. sütőpor, 5 dkg kakaópor, 8 cl tej, 4 cl mogyoró- vagy diólikőr; a krémhez: 3 dl tejszín, 20 dkg étcsokoládé, 5 dkg puha vaj, 10 dkg grillázs; a díszítéshez: 15 dkg étcsokoládé, 2 ek. tejszín, 2 ek. jégcukor, ehető virágok.
Elkészítése: A tésztához a vajat krémesre keverjük a cukorral és a sóval, majd egyenként beledolgozzuk a tojásokat is. A lisztet elvegyítjük a sütőporral és a kakaóporral, majd a tejjel felváltva, kanalanként a masszához adjuk. A tésztát kivajazott, kilisztezett, 22 cm-es kapcsos tortaformába simítjuk, és 170 fokra előmelegített sütőben 45–50 perc alatt megsütjük. Ha nagyon hamar barnulna a teteje, letakarjuk alufóliával. A formában hagyjuk teljesen kihűlni. A krémhez a tejszínt felforrósítjuk, hozzáadjuk a felaprított csokoládét, és addig kevergetjük, amíg elolvad. Ezután elkeverjük benne a felkockázott vajat is, majd hagyjuk kihűlni. Hidegen habosra keverjük. A tésztát kivesszük a formából, és vízszintesen 5 lapra vágjuk. A 4 alsónak szánt lapot meglocsoljuk a likőrrel, majd megkenjük krémmel. A felaprított grillázsból rájuk szórunk, ezután egymásra helyezzük őket. Az ötödik lapot a tetejére illesztjük, és letakarjuk folpakkal a tortát, és legalább 2 órára a hűtőbe tesszük dermedni. A csokimázhoz vízgőz felett megolvasztjuk a felaprított csokoládét, majd simára keverjük a tejszínnel. Hagyjuk kihűlni, majd a csokimázzal megkenjük a torta tetejét és oldalát. A tetejét jégcukorral, ehető virágokkal díszítjük.
Kívánok mindehhez jó étvágyat, élet-vágyat!