Immár 27. esztendeje emlékeznek meg szabadon Temerinben, a Nyugati temetőben az 1944/45-ben a tömegsírba lövöldözött, vagy a község más helyein eltemetett, illetve a terrorban ártatlanul máshol megölt temerini magyarokról. „Úgy tiszteljük a velünk élőket, ahogyan őrizzük halottaink, őseink emlékét”, mondta Szabó Gabriella műsorvezető a tegnapi megemlékezésre egybegyűlteknek a nagy tömegsírnál.
![Gusztony András megemlékező beszédét mondja a temerini tömegsírnál (Góbor Béla felvétele) Gusztony András megemlékező beszédét mondja a temerini tömegsírnál (Góbor Béla felvétele)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/150692/image-thumb__150692__msz-article-nocrop-own/cms-image-000073960.jpg)
Gusztony András megemlékező beszédét mondja a temerini tömegsírnál (Góbor Béla felvétele)
A dalárda közreműködésével a megjelentek elénekelték nemzeti imádságunkat, a Himnuszt, majd megemlékező beszédet Gusztony András, a községi önkormányzat tanácsának tagja, a VMDP helyi szervezetének elnöke mondott. Egyéni hangvételű beszédében elmondta, hogy mindenszentek ünnepe a délvidéki magyaroknak különleges jelentőséggel bír, mert ilyenkor nemcsak azokra a halottainkra emlékezünk, akiktől tisztességes körülmények között vehettünk végső búcsút, hanem azokra is, akiket erőszakkal ragadtak el tőlünk és végeztek ki és földeltek el még ma is gyakran jelöletlen tömegsírokba 72 évvel ezelőtt, mindenszentek előtt és után.
– Ilyenkor óhatatlanul előjönnek az emlékek, például 26 évvel ezelőttről is, amikor Vajdaságban éppen Temerinben, ezen a helyen szerveztük az első megemlékezést, vagy amikor kevertük a betont a nagy kereszt felállításához, vagy hallgattuk ugyanitt a jajveszékelést, amely megtörte a síri csendet akkor, amikor itt olvastuk fel először az itt és más tömegsírokban nyugvók névsorát – mondta a szónok.
A beszéd elhangzása után dr. Szöllősi Tibor atya és Szungyi László plébános elvégezték a sírszentelési szertartást és megszentelték a tömegsírt, amit követően az áldozatok neveit tartalmazó emléktábláknál elhelyezték az önkormányzat, a VMDP és a VMSZ, az I. Helyi Közösség, valamint a községben működő magyar civil szervezetek koszorúit. Végezetül a megjelentek elénekelték a Szózatot.