Az utóbbi időben, talán gyakrabban mint eddig, javítani kell az utcai vízvezetéket Temerinben.
![Temerin központja (Góbor Béla felvétele) Temerin központja (Góbor Béla felvétele)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/85310/image-thumb__85310__msz-article-nocrop-own/cms-image-000063049.jpg)
Temerin központja (Góbor Béla felvétele)
Nem csoda, hiszen a régi azbeszt-beton vízvezetékcsövek nemigen állják az idő múlását. De nemcsak a régi vezetékek hibásodnak meg, hanem az újabbakon is akad javítani való. Leggyakrabban az anyag elfáradása okozta talajülepedés, és a fogyasztók rákapcsolásának helyén akad dolguk a szerelőknek. A javítások ideje alatt a teljes utcai hálózaton elzárják a vizet, és ilyenkor a háztartások órákig maradnak csapvíz nélkül. Csőtöréskor az is bosszantó, hogy olykor hónapokig eltart a felásott hely rendbetétele – várni kell a föld leülepedésére, fűvel be kell vetni a felásott helyet, esetleg újrabetonozni, aszfaltozni is kell.
Az utóbbi hetekben a Halpiac környékén, az Ivo Lola Ribar utcában, ahol a csatornázás folyik, a földmunkák miatt volt két csőtörés a régi vezetéken, de javításra szorult a vezeték a Kossuth Lajos utcából a Május elseje utcába való bejáratánál és a főutca városközponti szakaszán is.
A településeken a vízvezetékről a községi közművállalat visel gondot. A temerini hálózat jórészt a Vásártéren és a Kolónián található kutakból nyeri a csapvizet. Járekon és Szőregen különálló hálózat van. A községi közművállalat összesen tizenhét mély kúttal rendelkezik, amelyek öt vízforrásból nyerik a vizet. A vásártéren hét kút működik, a Kolónián pedig kettő. Az utcai vízvezeték hossza mintegy 150 kilométer, ebből Temerinben 126 kilométer, amelynek háromnegyed része, főleg a régi utcákban, azbeszt-cement vezeték, az új lakónegyedekben pedig már műanyag. A csapvíz mennyisége részben kielégíti a község polgárainak szükségleteit. Minőségi szempontból azonban nem megfelelő, mivel magas az arzéntartalma.
De tekintsük át néhány sor erejéig a temerini vízvezeték-hálózat kiépítésének történetét. Ehhez támaszul szolgálnak a régi Temerini Újság oldalai. A hiteles feljegyzések szerint a városi vízvezeték megépítésének ötlete 1964-ben merült fel, amikor is a községi szkupstina megszavazta a nagyobb méretű kommunális munkálatokhoz való, önkéntes helyi hozzájárulást. Akkor hat artézi kút fúrását tervezték a faluban, amelyek fedték volna a település vízellátását. De mivel a helyi járulékot csak a földművesek fizették, javasolták, hogy a gyorsabb ütemű építkezés miatt terjesszék ki azt a munkaviszonyban levőkre is, ami meg is történt. Ennek köszönhetően két bővizű mély kutat fúrtak a tűzoltó otthonnál és az iskolánál. Az előbbitől indult a vezeték a főutcán a központban levő Kalmár-féle házig, de érintette a Petőfi utcát, a Gyepsort, a Rákóczi utcát egészen a csatornáig. Úgy tervezték, hogy a helyi járulékból és rákapcsolási díjból mintegy 7300 méter hosszú vezeték kerülhet a földbe. Az iskolánál fúrt kút vizét elsősorban az új iskola építésénél használták, de számítottak arra is, hogy egy vezetékkel összekötik a másik kúttal, ami által biztonságosabb lesz a leendő városi vízvezeték ellátása.
Azokban az években a módosabb családok összefogásában törpe vízvezetékek is épültek, amelyek egy-egy utcában 8-10 házat láttak el ivóvízzel. De mivel tervben volt a városi vízvezeték teljes kiépítése, ezeknek a törpe vezetékeknek az építésével leálltak.
Abban az időben közművesítést, így a vízvezeték építését községi és részben helyi közösségi támogatásból a Jedinstvónak nevezett közművállalat végezte. A vállalat felbomlása után a vízvezeték építését más tevékenységekkel együtt, a helyi közösség vette át. Akkoriban a város központi részeiben, majd a Lenin, a Zmaj Jovan, a Perczel Mór és a M. Orešković utcában már volt vízvezeték, és azok a polgárok, akiknek a háza előtt elhaladt a vezeték, ha vállalták az építéshez való hozzájárulást, valamint a bekapcsolás költségeit, már jó minőségű csapvizet fogyaszthattak. A hálózat bővítése tette szükségessé azt, hogy a vásártéren 1972-ben új, mély kutat fúrjanak, majd a következő évben még egyet. Ekkorra már mintegy 24 kilométer vezetéket fektettek le, a csapvizet használó háztartások száma pedig meghaladta a 850-et. A következő években a városi vízvezeték minden utcában, majd az újonnan megnyitott lakónegyedekben is megépült.