Az idén Horvátországban nyaralt a család, az indulás előtt azonban rengeteg rémhír vett körül bennünket, sokan mondták, hogy majd nagyon ráfizetünk, mert a többszörösét kell fizetni mindennek, mint máshol. Aztán olyat is hallottunk, hogy majd hideg lesz a víz, menjünk inkább Montenegróba vagy Görögországba. Persze, én tudtam, hogy ezek sületlenségek, hiszen nagyon sokat nyaraltam Isztriában, és mindig kellemes volt a tenger, az emberek pedig kedvesek. És nem is csalódtunk, sőt, egy feledhetetlen nyaraláson vagyunk túl. Amíg itt tombolt a kánikula meg viharok taroltak, addig Isztrián 30 fok körüli kellemes időben pihentünk, a fagyi ára gombóconként (de óriási) 1 euró volt, egy híres labini pizzériában pedig 12 eurót fizettünk egy nagy pizzáért, ami Újvidéken ugyanannyiba kerül, de össze sem lehet hasonlítani az olasz pizzamesterek által készített tésztakülönlegességet az ittenivel. Egy kalózbárkán elhajókáztunk Cres szigetére, közben delfinek ugráltak körülöttünk, a matrózok pedig rostélyon sült tengeri halat készítettek. A gyerekek azzal szórakoztak, hogy halmaradékokkal etették a hajót kísérő sirályokat, a kezükből csípték ki a fincsi falatokat. Az útra fel sem számolták a gyerkőcöket, pedig már mind a ketten 10 évnél idősebbek. És még sorolhatnám…