A politikai boszorkánykonyhák rejtélyei mindig is hálás témának bizonyultak a filmgyártásban, mert az átlagpolgár, akinek egyébként szerencséjére vagy éppen szerencsétlenségére (?) komolyabb esélye sincs belesnie e játszmák kulisszái közé, a filmvásznon keresztül nyerhet némi betekintést az egészbe, s szörnyülködhet el azon, hogy egyesek mit képesek véghezvinni, jobbik esetben a honfitársai, rosszabbik esetben pedig szimpla politikai nyerészkedés, anyagi haszon vagy éppen hiúságuk legyezgetése céljából.
Kilátó
Ketten maradtunk. Nekem kihűltek kínjaim, arcom fehér, cserzett fájdalom.
Pintér Lajos költészetében vissza-visszatér a képzőművészethez, leginkább a festészethez, köteteiben rendszeresen megjelennek a kortárs alkotók munkái által ihletett költemények. Kedvencei, egyebek közt Schéner Mihály, Tóth Menyhért, Damó István műveihez hasonlatosan ő a líráját szabadítja meg minden sallangtól, zavaró feleslegtől.
Az eddig felszínre került anyagból egyértelműen megállapítható, hogy 1983-tól kezdve megkülönböztetett érdeklődés övezett magyarországi állampolgárokat, ha kapcsolatban álltak vagy ekkoriban vették fel a kapcsolatot az Új Symposion leváltott főszerkesztőjével és/vagy szerkesztőbizottsági tagjaival.
Nemrég a Vajdasági Magyar Képző-, Kutató- és Kulturális Központ vendége volt H. Bagó Ilona irodalomtörténész, a Petőfi Irodalmi Múzeum főmuzeológusa, aki József Attila életútjáról tartott előadást.
Verset mondani tanított az irodalmi szakkörben, kedvencem volt az Akarsz-e játszani Kosztolányitól. A színházi előadásokban is láttam Jónás Gabriella színművésznőt, cím- és főszerepekben.