Vannak személyek, akik még életükben ikonná válnak, s a köztudatban összefonódnak az általuk képviselt értékekkel, fogalmakkal, vagy éppen intézményekkel. Szinte el sem tudjuk képzelni a mindennapokat a létezésük nélkül, kollektív szinten halhatatlanná emelkednek. Ezért aztán mély megrendülést okoz társadalmi szinten is egy ilyen ikonikus személy halála. Szombaton Tina Turner távozott el közülünk. Hosszú betegség után, 83 éves korában, Svájcban hunyt el a megállíthatatlan és örökös szupersztár.
Tina Turner már régóta visszavonultan élt, 2009-ben állt utoljára színpadon, s azóta szinte semmilyen módon nem nyilvánult meg közszereplőként. Ennek ellenére azt hiszem, kevés olyan ember él a földön (a fiatalabb korosztályt is beleértve), aki ne ismerné Tina Turner nevét, ne ugrana be neki azonnal erőteljes kontraaltja, ne jelenne meg szeme előtt energikus alakja. Rocknagyiként vonult be nem csak a zenetörténelembe, hanem az én tudatomba is, és egyike volt azon személyeknek, akikről azt gondoltam, halálhíre ugyan soha nem fog velem szembejönni. Sajnos, mégis.
A zenei élet nagyjait minden esetben tehetségük, karizmájuk teszi emlékezetessé, és az, milyen nyomot hagytak a zenei világban pályájuk során. Nagyon sokan új utakat tapostak ki, másokat egyéb erényeik emeltek/emelnek az átlag fölé. Egy azonban legtöbbször megegyezik az ikonikus zenészek esetében, ez pedig a sokszor önpusztító, botrányokkal tűzdelt életút. Tina Turner ez alól is kivétel volt. Őt iszonyatos mélységekből felemelkedni kész képessége kísérte végéig egész karrierje, sőt egész élete során. Kevés olyan ember van, aki ennyi nehézséget képes maga mögött hagyni és talpra állni, még kevesebb, aki mindezeken túl még képes a többiek fölé emelkedni.
TRAUMÁKON ÁT A SIKER FELÉ
Valamiért úgy volt megírva, hogy az 1939. november 26-án, Tennessee államban született Anna Mae Bullocknak már a kezdeti évei se legyenek egyszerűek. Szülei bántalmazó házasságban éltek, ő és nővére folyamatosan a családon belüli erőszak különböző formáit voltak kénytelenek elviselni. Édesanyjuk végül elmenekült férje elől, hátrahagyva a családot, ami hatalmas törést okozott a tízéves kislány lelkében. Apjuk ezután sem bánt velük szeretetteljesen, újranősült, majd ő is elhagyta gyermekeit. A lányok anyai nagyanyjuknál, szigorú vallási szabályok között nevelkedtek, majd a mama halála után kerültek vissza édesanyjukhoz.
A gyermek Tina Turner sok afroamerikai sorstársához hasonlóan a baptista templomi kórusban pallérozta hangját. Energikus és vadóc lány volt, szeretethiányát, nehéz sorsát a magazinokban látott hírességek életéről álmodozva próbálta enyhíteni. Mindenképp a kitörési lehetőséget kereste. Tizenhét éves korában egy klubban ez fel is csillant számára. Ike Turner akkori zenekarának gitárosaként és vezetőjeként lenyűgözte őt. A lány esélyt kért és kapott, hogy megmutathassa neki énektudását, a nyolc évvel idősebb férfi pedig azonnal felismerte az egyedülálló tehetséget. Ettől kezdve Tina nappal a helyi kórházban ápolónőként, éjjel pedig a klubban énekesnőként dolgozott. Little Ann néven szerepelt első lemezfelvételén, amelyen ekkor még Ike és a Kings of Rhythm énekese, Carlson Oliver mellett vokalistaként hallható háttérénekesnőként. Kivételes adottságai viszont hozzásegítették, hogy rövid időn belül az együttes szólóénekesévé lépjen elő.
ÁRNYÉK A CSILLOGÁS MÖGÖTT
1960-ban az Ike Turner vezette együttes dala, A Fool In Love felkerült a listákra. Ettől kezdve Ike és Tina Turner Review néven járták Amerikát, majd a világot. Olyan slágereket tettek örökérvényűvé, mint a River Deep, a Mountain High, vagy a Proud Mary, 1969-ben a Rolling Stones turnéján ők voltak az előzenekar. A fiatal Tina boldog volt, a magazinokból irigyelt sztárok életét élhette, énekelhetett, ami a világon mindennél boldogabbá tette őt.
![(Fotó: Getty Images) (Fotó: Getty Images)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/6933/image-thumb__6933__msz-article-nocrop/cms-image-000304849.jpg)
(Fotó: Getty Images)
A csillogás és a siker mögött azonban rengeteg szenvedés húzódott. Ahogy az Én, Tina című emlékiratában írta az énekesnő, Ike nem sokkal találkozásuk után, az 1950-es évek közepén kezdte verni, ha úgy érezte, valami provokálja. A férfi drogfüggő lett, gyakran fogyott ki a pénzből, részben ezért nem engedett egyetlen fellépést sem lemondani. Tina gyakran állt színpadra hörghuruttal, tüdőgyulladással, sőt összeesett jobb tüdővel. Máskor férje ütlegei miatt lépett fel fájdalomcsillapítókkal teletömve. Volt, hogy Ike egy előadás előtt eltörte az állkapcsát, s Tina véres arccal ment fel a színpadra. A pohár végül 1976-ban telt be. Az énekesnő egy színpadi veszekedés után a turné közepén hagyta ott férjét, saját bevallása szerint 36 cent készpénzzel és egy benzinkártyával a zsebében. Soha többé nem váltott Ike Turnerrel egy szót sem, csak a nevét tartotta meg.
A MÉLYBŐL A CSÚCSRA
A szólókarrier nehezen indult be. Tina Turner próbálkozott rockkal, diszkóval, de nem tudott különösebb feltűnést kelteni. Férjétől távol olyan időszak is volt, mikor segélyekből tengődött, vagy takarított, hogy két gyermekét eltarthassa. A szakma ekkor már teljesen leírta őt. 1984-ben azonban a rocktörténelem egyik legnagyobb visszatéréseként, az akkor 45 éves Tina Turner kiadta Private Dancer című szólóalbumát, melynek címadó dalát Mark Knopfler írta neki. Az album 4 Grammy díjat hozott az énekesnőnek és 12 millió példányszámban kelt el. A rendkívül energikus énekesnő ismét telt arénák színpadán találta magát, egymás után következtek a világturnék. Akkor vált igazi szupersztárrá, amikor a legtöbb pályatársa éppen lefelé tartott, szinte teljes nulláról röppent a zenei világ élvonalába ismét. A visszatérés során ragadt rá a Rocknagyi becenév is, utalva a később berobbant világhírnévre.
Tegyük hozzá, mai szemmel ez kicsit sem hangzik politikailag korrektnek, lévén, hogy szerintem egy nő sem azonosítható ebben az életszakaszban a klasszikus nagymama-képpel. Tény és való azonban, hogy főként a nyolcvanas évek közepén elég szokatlannak számított ilyen világraszóló siker negyvenes nőként. Rácáfolva a nagyiságra, Tina Turner leginkább úgy égett be a tudatunkba, mint egy villamos árammal átitatott energiagép, aki izmos lábát felvillantó merész fellépőruháiban a színpad minden egyes szegletében egyszerre tud jelen lenni, jellegzetes hajviselete pedig még ma is szembejön velünk jelmezes felvonulásokon. Olyan feledhetetlen slágerek dallamát véste örökre a fülünkbe, mint a What’s Love Got to Do With It, a We Don’t Need Another Hero, a Simply the Best, vagy a Golden Eye című James Bond-film címadó dala. Karrierje során 12 Grammy díjat szerzett, hetvenhárom éves korában ő lett a Vogue magazin legidősebb címlaplánya, kétszer került be a Rock and Roll Hall of Fame-be (1991-ben Ike Turnerrel együtt, 2021-ben pedig szólóelőadóként), de bekerült a Guinness-rekordok Könyvébe is, mert több koncertjegyet adott el, mint bármely más szólista a szórakoztatóipar addigi történetében.
AZ UTOLSÓ ÉVEK
A kilencvenes évektől Tina már ritkábban lépett fel, utolsó nagyszabású turnéjára énekesnői pályafutásának fél évszázados jubileumán indult, és ez lett a 2009-es év legjövedelmezőbb koncertkörútja. Cserébe magánélete egyenesbe jött, Erwin Bach német származású zenei producerhez 2013-ban ment hozzá, húsz év boldog párkapcsolat után. Ezekben az években már több egészségügyi problémával is küzdött. Agyvérzése volt, bélrákot diagnosztizáltak nála, egy fiatal kora óta húzódó, nem kezelt vérnyomásprobléma miatt veséje is felmondta a szolgálatot. A férje által adományozott, átültetett vesével fel tudott épülni és még hat évig élni szerettei körében.
Tina Turner személyében egy valóban inspiráló személyiség hagyta itt a világot, nem csak zenei pályája, de életútja is példát mutathat sokak számára. Életútjából film és musical is készült, előbbit állítólag soha nem nézte meg, nem akarván felszakítani a nehezen behegedt sebeket.
Túlélésének és felemelkedésének titkát ő maga is megfogalmazta egy alkalommal: „Minél idősebb leszel, annál inkább rájössz, hogy nem az számít, ami történt, hanem az, hogy hogyan kezelted.”