Tisztelt Doktor Úr! Múltkori levelemet (kelt 1980.
Kilátó
A Nagykikindán született, jelenleg Budapesten élő Lantos Lászlóval, aki Triceps néven futja karrierjét színházi és filmrendezőként, performerként, művészeti íróként, művelődésszervezőként és klubvezetőként, otthonomban találkoztam először, valamikor a múlt század nyolcvanas éveinek derekán. Akkoriban az Új Symposionnál dolgozott, én már egyre ritkábban írtam a lapnak.
Egy olvasóm írja: „Az Arvisura a magyarság szent bibliája. Most hozzáteszem: minden létező közül a legnagyobb szellemi kincse!
A zsilip főnév olyan mozgatható mederelzáró, levezető vagy duzzasztó szerkezetre vonatkozik, amely felhúzható vagy elfordítható táblával vízmedencének, állóvíznek, vízfolyásnak, tartóknak vízszintjét vagy vízkivételét a kívánt mértékben szabályozza. Kevésbé ismert zsilipel igei származéka, ezt részben ’vízi jármű zsilipen megy át’ konkrét jelentésben használják: Nincs nagy forgalom, de szerencsére egy sétahajó éppen zsilipel.
Hol ér véget a város, és hol kezdődik az ember? Vajon elmesélhető-e egy város története pusztán szavak felhasználásával?
Nem akartam, hogy úgy tűnjön, mintha a melleit bámulnám, ha véletlenül fölébred, de az autóbusz zötyögött, és a mellei itt voltak közel, mindössze néhány centiméterre az arcomtól. Amikor elaludt, a feje egyre inkább jobb oldalra billent, míg végül a vállamon kötött ki.