A méhészek sok esetben csak nehézségek és veszteségek árán élték túl a rendkívüli állapot időszakát. A gabonatermesztők még jó esetben is csak közepes termésre számíthatnak. Meggyből viszont bő termés ígérkezik, de kérdés, hogy lesz-e aki leszüreteli, és lesz-e kereslet az egészséges és finom gyümölcs iránt.
![Nem árt megjelölni a kaptárokat (Tóth Péter felvétele) Nem árt megjelölni a kaptárokat (Tóth Péter felvétele)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/101862/image-thumb__101862__msz-article-nocrop-own/cms-image-000176615.jpg)
Nem árt megjelölni a kaptárokat (Tóth Péter felvétele)
Németh István ismert topolyai méhész elmondása szerint a rendkívüli állapot ideje alatt nem tudta a méheit gondozni, mivel sok méhésztáráshoz hasonlóan a 65 év felettiek kategóriájába tartozik. A 37 családból hat család elpusztult. Hozzátette azonban, hogy több évtizedes tapasztalatai alapján a méhészet egy olyan tevékenység, hogy a méhész az egyik nap még sír a másik nap már nevet. Az elmúlt rövid időszakban három rajt is sikerült befognia és így részben pótolni tudta a veszteséget. Azt is elmondta, hogy most éppen virágzik az akác, ami jó legelő lehet a méheknek, az akácméz pedig az egyik legkeresettebb, ezért lehet ismét bizakodó a jövőre nézve. Ugyanakkor a terepi történések azt mutatják, hogy továbbra is nagyon sok probléma van, amikor a méhészek és a mezőgazdasági termelők nem tudják érdekeiket és álláspontjaikat összeegyeztetni. Pedig tulajdonképpen a megbeszélésen múlik minden. Elmesélte azt az esetet, amikor a közelmúltban egyik mezőgazdasági termelő őt hívta fel, hogy nem-e tudná valahogy megállapítani, kinek a kaptárai vannak a repce közelében, amit vegyszeresen kezelni tervezett, de előtte szólni akart a méhésznek, hogy óvja meg a méheit. Amikor viszont a kaptárok mellé nem helyeznek el elérhetőséget, a jó szándék ellenére sem tudják értesíteni a tulajdonost. Az ismert méhész normális helyzetnek nevezte, hogy a növénytermesztéssel foglalkozó is szeretne minél többet termelni. A méhészeknek pedig ugyanez a célja, de számos jó példa mutatja, hogy a két dolog nem zárja ki egymást. Azt is elmondta, hogy a jó minőségű, hamisítatlan méz iránt töretlen a kereslet, a vásárlók most is rendszeresen felkeresik és a járványügyi előírások betartásával ki tudja őket szolgálni. Tehát ami az értékesítést illeti, nem származott komolyabb kára abból, hogy a rendkívüli állapot ideje alatt nem tudta piacon kínálni portékáját.
![Öntözéssel sokkal többet lehet termelni (Tóth Péter felvétele) Öntözéssel sokkal többet lehet termelni (Tóth Péter felvétele)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/101861/image-thumb__101861__msz-article-nocrop-own/cms-image-000176616.jpg)
Öntözéssel sokkal többet lehet termelni (Tóth Péter felvétele)
Orosz Kálmán, a Bácsfeketehegyi Gazdakör elnöke elmondta, hogy a bácsfeketehegyi határban is lesújtó kép várja a szemlélődőket. Az őszi vetésű kalászosok alulfejlettek, de a különféle kártevők, gombabetegségek is megjelentek. Most kellene a fuzárium ellen védekezni, de sok parcella esetében nagy kérdés, hogy érdemes-e még költeni rá. Az elvetett kukorica és napraforgó is szomjazik, ahol nem eléggé nedves földbe vetettek, vagy később került a földbe a mag, ott a kelés is egyenetlen. Ami viszont a feketicsi meggyet illeti, kiváló termés ígérkezik, már a hónap végén várhatóan beérik a termés. Félő viszont, hogy nem lesz, aki leszedje, illetve nem lesz nagy kereslet sem iránta. A faluban már hagyományosan egyszerre ünneplik a falunapot és a meggynapokat, és most tárgyalnak azzal kapcsolatban, hogy a járvány miatt előállt körülményekhez alkalmazkodva mégis valahogyan megtartanák a meggynapot a szabadban.
Ha hullik is még ebben a hónapban a mondás szerint aranyat érő eső, akkor is legfeljebb közepes termésre számíthatnak a gazdálkodók őszi vetésű kalászosok esetében. A kapásnövények is kezdik megsínyleni a csapadékhiányt, de a gyümölcstermesztők is aggódnak már. Bábi Lajos mezőgazdasági mérnök, a Topolyai Gazdakör elnöke szerint az elmúlt ötven évben ritkán volt ilyen súlyos a helyzet. A sörárpa kikalászolt, de szem alig van, és nem lehet még arra sem számítani, hogy esetleg annyit terem, hogy a költségek megtérüljenek a bevétellel. A búza szintén rossz kondícióban van, és olyan parcellát is látott, ahol lekaszálták – valószínűleg állati takarmánynak – a helyét pedig már fel is szántották. Feltehetően abban bízik a gazda, hogy ha kukoricát vagy napraforgót vet bele és a későbbiekben lesz majd csapadék, akkor jobban jár. Az olajrepce is megsínyli a csapadékhiányt, de ahol teljes agrotechnikát alkalmaztak, talán még az átlagot megközelítő szolid termést takaríthatnak majd be.