Dédapáink és ükapáink dicső emlékére a temerini Tájház udvarában tegnap délután ünnepélyesen felavatták a Nagy Háborúban elesett temeriniek emléktábláit.
![Hajnal Jenő és Losoncz Dávid elhelyezi az MNT koszorúját az emlékfalon (Góbor Béla felvétele) Hajnal Jenő és Losoncz Dávid elhelyezi az MNT koszorúját az emlékfalon (Góbor Béla felvétele)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/85663/image-thumb__85663__msz-article-nocrop-own/cms-image-000146781.jpg)
Hajnal Jenő és Losoncz Dávid elhelyezi az MNT koszorúját az emlékfalon (Góbor Béla felvétele)
Az ünnepségen tiszteletét tette Hajnal Jenő, a Magyar Nemzeti Tanács elnöke, Gusztony András, a tábla felállításának kezdeményezője, Pásztor Róbert, a temerini községi képviselő-testület elnöke, Csorba Béla, a VMDP elnöke, Sziveri Béla, a VMSZ községi szervezetének elnöke.
Az ünnepség – amelyen a helyi civil szervezetek képviselői és még sokan mások is megjelentek – a Himnusz eléneklésével kezdődött, a Szirmai Károly MME dalárdájának előadásában. Meghívták Potápi Árpád Jánost, a Miniszterelnökség nemzetpolitikáért felelős államtitkárát is, aki elfoglaltsága miatt levélben osztotta meg gondolatait. Többek között ezt írta: „Volt egyszer egy háború, egy minden korábbinál nagyobb és véresebb háború, amelyet a kortársak Nagy Háborúnak neveztek. Kezdetben voltak olyanok, akik úgy gondolták, hogy ez a háború véget vet minden háborúnak. Tudjuk azonban, hogy a világméretű vérontás utáni történetek nemhogy nem vetett véget a háborúknak, hanem inkább megágyazott a következőnek. És bár megnevezése első világháborúra változott, nekünk magyaroknak, több okból kifolyólag is a Nagy Háború maradt. Nekünk Nagy Háború marad a harcokat követő trianoni békekötés máig ható tragikus következményei miatt, de az marad a csatákban hősiesen küzdő dédapáink és ükapáink dicső emlékezete miatt is. A magyar szabadságharc csúcspontjaként 1849-ben, amikor a honvédsereg május 21-én visszafoglalta Buda várát, 1992-től a magyar kormány határozata alapján Magyarország-szerte a magyar honvédelem napját tartják. Jelképes üzenete van annak, hogy éppen ezen a napon gyűltek össze Temerin polgárai az első világháború temerini áldozatai emlékfalának felavatására, nem feledve azt, hogy történelmi emlékei tanítanak bennünket élni, és harcainkat megküzdeni, amire legalább annyira szükségünk van napjainkban, mint dédapáink korában.
![Gusztony András avatóbeszédét mondja az emléktáblák előtt (Góbor Béla felvétele) Gusztony András avatóbeszédét mondja az emléktáblák előtt (Góbor Béla felvétele)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/85664/image-thumb__85664__msz-article-nocrop-own/cms-image-000146782.jpg)
Gusztony András avatóbeszédét mondja az emléktáblák előtt (Góbor Béla felvétele)
Gusztony András az Impressum Egyesület elnöke avatóbeszédében megemlítette, hogy az emlékfal tábláira főleg a Nagy Háború temerini áldozatainak nevei vannak felvéve, szám szerint 311, de a márványtáblára felkerült annak a 22 személynek a neve is, akik nem itt születtek, de a világháború sodrásának folyamán a sors azt akarta, hogy itt érjen véget a földi pályafutásuk.
Gusztony András végül megköszönte a magyar kormánynak, a Nemzetpolitikai Államtitkárságnak, a Bethlen Gábor Alapnak, a Kanadában élő temerini származású Tóth Györgynek és mindenki másnak, akik segítettek a projektum létrehozásában. Az emlékbeszédek elhangzását követően ft. Szöllősi Tibor atya megszentelte az emléktáblákat, majd a jelenlévők elhelyezték a megemlékezés koszorúit.