Történelmi pillanatokat élünk ezekben a napokban, hiszen a szemünk előtt fordult ki sarkából a világgazdaság. Gondok ugyan voltak már a pandémia előtt is, de aztán az történt, hogy járvány okozta sokkot követően több ezer milliárd dollár egyszerűen „rászakadt” a globális piacokra.
Ráfordítások
Nehéz nem észrevenni, hogy a világgazdaságban, de nemcsak a gazdaságban, hanem általában az élet minden területén, súlyos válság tünetei mutatkoznak. Azt a jelenlegi perspektívából még mindig nehéz ugyan megítélni, hogy mely fázisában vagyunk egy nyilván valamilyen hosszú vagy rövid távú ciklushoz is illeszkedő válságnak.
A korábbi „betegségek” tüneti kezelésére szolgáló monetáris lazítás, a pénznyomtatás és az államkötvényeken keresztüli finanszírozás, valamint az egyéb „terápiák” most oda vezettek, hogy a világgazdaság a túlpörgés jeleit kezdi produkálni. Nem elítélendő, sőt, civilizációs vívmány és követelmény, hogy a kormányok és a jegybankok a rendelkezésre álló eszközök és módszerek felhasználásával segítsék a nemzetgazdaságok bővülését.
A mai Észtország területe volt Európának az a sarka, amely a legkésőbb vette fel a kereszténységet. 1193-ban III.
A korábban vártnál valószínűleg lassabban növekszik az idén a világgazdaság teljesítménye. Ez áll a Fitch Ratings hitelminősítőnek a napokban, Londonban bemutatott friss, globális előrejelzésében.
A világban zajló folyamatok mögött jól megfigyelhetően most is ott sejlenek a vallási meggyőződésből eredő „motívumok”. A politikai és gazdasági folyamatok sok esetben vezethetők vissza a közösségek vallásból eredő, vagy legalábbis arra visszavezethető viselkedési formáira.