Kedd este a kishegyesi tűzoltóotthon nagytermében bemutatták dr. Virág Gábor: Temeriniek Kishegyesen 1848-1851 című könyvét. A bemutatón a szerzővel Csorba Béla, a könyv szerkesztője beszélgetett, az egybegyűlteket pedig Linka B. Gabriella, a kishegyesi Petőfi Sándor Művelődési Egyesület elnöke köszöntötte.
![Beszélgetés a könyvről (Lakatos János felvétele) Beszélgetés a könyvről (Lakatos János felvétele)](/Magyar%20Sz%C3%B3/Import/106868/image-thumb__106868__msz-article-nocrop-own/cms-image-000188084.jpg)
Beszélgetés a könyvről (Lakatos János felvétele)
A könyv kapcsán dr. Virág Gábor elmondta, hogy a téma egy véletlennek köszönhető.
- Könyvemben az 1848/49-es szabadságharc ideje alatt Temerinből Kishegyesre menekült polgárok sorsát dolgoztam fel. Véletlenszerű volt az ötlet, egészen más kerestem a halotti anyakönyvekben, amikor arra figyeltem fel, hogy 1848. augusztusától nagyon sok temerini származású halott van beírva kishegyesi plébánia könyvébe. A halottak életkora igen változatos, van aki csak negyed órát élt, és van aki 86 évesen halt meg. A lényeg, hogy amikor megkezdődik a lakosság elűzése, akkor Temerinből, a becslések szerint, kb. 1500 személy menekül Kishegyesre. Ennek az előzménye, hogy a szerb csapatok egy éjszaka megtámadják Temerint és földig égetik. A lakosság egy része elmenekül, először Verbászra, de ott már nincs hely, mert annyi a menekült, így Kishegyesre jönnek át. 1788-ban, amikor Temerint telepítették be, akkor Kishegyesről 31 család ment át, így rokoni kapcsolatok is léteztek a két település között – mondta el a szerző, majd arról is szólt, hogy menekülés során is érték plusz megpróbáltatások a temerinieket. Kishegyes alatt a szintén menekülő Heves megyei népfelkelők kifosztják a temerinieket.
Virág Gábor arról is szólt, hogy a helyzetet tetézte, hogy kolera járvány dúlt. A menekültek egy része ennek esik áldozatul, viszont van egy szebb oldala is a helyzetnek. Házasságkötésekre is sor kerül az idő alatt, míg a temeriniek Kishegyesen tartózkodtak. Ez is az együttélés bizonyítéka, és főként özvegyek kötöttek házasságot, fogalmazott a szerző, majd arról is szólt, hogy egy elmélet szerint az ember addig él, míg valaki emlékezik rá. Épp ezért Virág Gábor azt tartja csodálatosnak a kutatómunkájában, hogy olyan esetekkel találkozik, mint a temerini menekültek Kishegyesre jövetele.
- Ebben az esetben is vannak konkrét emberek nevekkel, életkorral, sorssal. Ezek az emberek valamilyen formában velem élnek. 328 menekült van eltemetve Kishegyesen, és ha ez a könyv a temeriniek kezébe kerül, akkor sokuk lelkében feltámadnak a holtak – fogalmazott a szerző.
Dr. Virág Gábor: Temeriniek Kishegyesen 1848-1851 című könyve a Temerini Alkotóműhely és Képzőművészeti Tábor, valamint a Temerini Újság gondozásában jelent meg. A könyvbemutatót a Petőfi Sándor Művelődési Egyesület és a Kishegyesi Könyvtár szervezték.