Napilapunk múlt heti kérdésére: Tett-e feljelentést, amikor megtámadta a kóbor kutya? válaszadó olvasóink közül alig minden tizedik adott igenlő választ, és akit esetleg megharapott egy kóbor eb, a...
Vélemény
Amióta 1958-ban Charles De Gaulle megalapította az Ötödik Francia Köztársaságot, a gall kakas egyik legfőbb külpolitikai törekvése, hogy tényleges hatalmi súlyánál jóval nagyobb mértékben tudjon beleszólni az európai döntésekbe és a világpolitika alakításába. A francia államfők személyes, intenzív diplomáciai aktivitásukkal igyekeztek helyet biztosítani maguknak azoknál az asztaloknál, ahol olyan nagyhatalmak foglaltak helyet, mint az Egyesült Államok, Oroszország, Németország, Nagy-Britannia és az utóbbi időben Kína.
A héten a televízió világnapjához kapcsolódó körkérdésünk apropóján három személyt is megkérdeztem, mennyit tévéznek naponta, és milyen adókat, műsorokat néznek a legszívesebben. Egyikük végzős gimnazista, másikuk negyvenes értelmiségi, harmadikuk hatvan év körüli szabadfoglalkozású – mindhárom esetben határozott nem volt a válasz.
Közeleg a tél, a disznóvágások ideje, amely mindinkább eltolódik december felé – a klímaváltozás miatt. Sehogy sem akart ugyanis eddig lehűlni a levegő olyannyira, hogy megfeleljen a nagy munkának.
Úgy tűnik, Antalovics Péter nagyon összeszedett, nagyon megtervezett, egységes világképet és nemkülönben egyöntetű versvilágot megjelenítő kötettel kívánt az olvasó elé rukkolni, valami módon továbblépni mindattól, ami első versgyűjteményében, a 2014-es Örökszobában megjelent. Második kötetében három monolitikus ciklust (Poszt-polisz; Emlék a paleolitikumból; Távoli pólusok) alkotott, de ezek a tömbök kevésbé hitelesek az első kötet verseinél.
Érdekes helyzeteket hozhatnak a mindennapok, nemcsak számunkra, egyszerű polgárok számára, hanem a politikai élet képviselői számára is. Ma ugyanis amiatt kell aggódnia az aktuális hatalmi felállásnak, hogy az ellenzék nem akarja magát megmérettetni, nagy része bojkottálja a tavasszal esedékes választásokat.