Erősen megfogyatkozott olvasóim közül – a legtöbbjük átpártolt az internetre meg az eseményre, hiszen ez a módi, ez a világ rendje –, szóval egy hűséges olvasóm azzal támadott le – nem a blogján és az írott sajtóban –, hogy én, mászkálásaim közben, jóllehet földre szegezett szemekkel botorkálok, mégsem veszem észre a lábam előtt hullámzó csikktengert.
Jegyzet
Számos vélemény, összeesküvés-elmélet létezik arra vonatkozóan, hogy ki is áll a volt Jugoszlávia szétverése mögött. A legkülönbözőbb szélsőjobb- és baloldali, macska- és kutyatartó, rozsdás kanalat és kristálypoharat emlegető közéleti személyiségtől hallhattuk, hogy az egész összetűzés mögött a Vatikán, az USA, a szabadkőművesek, a Jedi-lovagok vagy esetleg maga Chuck Norris áll.
A „szerb Davosként” emlegetett kopaoniki üzleti fórum egy panelvitával ért véget, melynek témája jelenleg a leggyakoribb hétköznapi téma is talán: mezőgazdaságunk helyzetéről volt szó, az élelmiszer-biztonsággal kapcsolatos gondok tükrében. A fórum egyébként az előzetes bejelentésekkel ellentétben (egyelőre úgy tűnik), nem hozott sok újat, vagy nagy áttörést.
Hosszú évek után a zentai önkormányzat minden eddigi ötletet felülmúló komolysággal foglalkozott a szűk belváros minden hetipiaci napon megismétlődő közlekedési problémájával. Nemrégen ugyanis arra az álláspontra helyezkedett, hogy a nagyjából 400 használható várakozóhelyen fizetőparkolást vezet be.
Már az indulás sejteti a baljós végkifejletet Bodor Ádám Verhovina madarai című prózakötetének egyik fejezetében; szinte azonnal a görög tragédiák mélyvizében érezzük magunkat, hisz valami láthatatlan, sejtelmesen átindázó feszültség lappang iszonyúan örvénylő erővel. Erény és bűn között kellene eligazodni, adott esetben meg ítéletet is hozni.
Alig érkeztem meg Sydneybe, a mellemnek szegezte a futballtévések doyenje a kérdést: Jössz a meccsre? Majd én elintézem a belépőt!